‫ידעתי, כבר מאז שהייתי ילד קטן‬
‫שאני לא נורמלי...‬
‫איך ילד יכול להיות כה אכזרי?‬
‫הלוואי והיה נעלם מכאן!‬
‫אפשר לחשוב שהוא בן של שד...‬
‫אבל אני לא! אני לא...‬
‫אני לא שד!‬
‫- קניון הצלב הדרומי -‬
‫הדרך אינה מסומנת עבור חסרי האמונה.‬
‫יד האלוהים תגרום להם ליפול מסולם יעקב!‬
‫בוא איתי!‬ ‫-ברצינות?‬
‫כלבים משוטטים? אוי, הם מסריחים!‬
‫הם גולים. שדים האוחזים במתים.‬ ‫-גולים?‬
‫יש לך מזל.‬
‫אם לא היינו ביפן, היינו מוקפים בגולים‬ ‫דמויי אדם!‬
‫אין בזה שום טיפת מזל!‬
‫זו פצצה?‬ ‫-אל דאגה!‬
‫זה רק מים קדושים.‬
‫לא קל להיות בייביסיטר בגילי, אתה יודע.‬
‫אתה קורא לי תינוק?‬
‫טוב, בוא נלך הביתה כל עוד אנו יכולים.‬
‫אתה אומר שזה עדיין לא נגמר?‬
‫לא אמרתי לך?‬
‫שדים מכל המינים יחפשו אותך מכל מיני סיבות.‬
‫השמש תשקע בקרוב...‬
‫זה הזמן שבו שדים פעילים.‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫כל אחד מאיתנו נולד ונהנה מהחיים‬ ‫מזל גדול למצוא קופסה שחורה במוח, או לא?‬
‫אז אנו נחצה את כל קווי הגבול‬ ‫קדימה, היום הוא היום בו עלינו לפעול‬
‫אי אפשר לבלות כל יום רק בלהסתדר,‬ ‫לא ולא‬
‫עצור ובדוק איפה הזרם‬ ‫קדימה, ללא היסוס‬
‫אם אתה מרסן את רגשותיך‬
‫בשביל משהו בלתי מושג או מוגבל‬
‫אתה בדיוק כמו אותם המבוגרים שניסו‬
‫לדכא אותך בלי להבין‬
‫למרות שזו משאלת לב ריקה ובלתי מושגת‬
‫אף אחד לא יכול לכבות את האש‬ ‫הבוערת בלבך‬
‫גם אם הגשם השחור שיורד מהשמיים‬ ‫ימשיך לשטוף אותי‬
‫אני יכול להשתנות, ואני יכול לעשות זאת‬ ‫מרצוני שלי‬
‫זו הגאווה שיש לכולנו במקום שלנו‬
‫אל תכבו עדיין את האש בלבכם‬
‫אנו יכולים להתקדם הלאה והלאה‬
‫אתה בטוח שאתה לא זוכר כלום?‬
‫אפילו לא שניסית לחסל את אוקומורה?‬
‫או שהגוף שלו פתאום עלה בלהבות?‬
‫זה לא יעזור, אני לא זוכר כלום.‬
‫היי, נתתי לך 500 ין לארוחת ערב,‬ ‫מר שירטורי!‬
‫ואני שילמתי על כל הטיפול הרפואי!‬
‫ואני שילמתי על כרית ה"מג'יקל פואמי"‬ ‫שאמרת שרצית!‬
‫באמת? אני מצטער שעשיתי בעיות... רגע.‬
‫אתם עובדים עליי?‬
‫החלק על הטיפול הרפואי נכון!‬
‫באמת? על מה?‬
‫אמרנו לך, התקוטטת עם רין אוקומורה!‬
‫אוקומורה?‬
‫עמדת לחסל אותו, אבל הוא חיסל אותך במקום,‬ ‫ושלח אותך ישר לבית החולים, זוכר?‬
‫עכשיו שאתה אומר, כל הגוף כואב לי.‬
‫מר שירטורי בסדר?‬
‫אתה חושב שאולי הוא חטף מכה בראש?‬
‫כן... אוקומורה המנוול מתעסק איתי!‬ ‫אוקומורה!‬
‫אני לא יודע אם אתה שד או כלב משוגע,‬ ‫אבל אתה מנוול, אוקומורה.‬
‫אוקומורה, אוקומורה, אוקומורה...‬
‫אוקומורה!‬
‫מר שירטורי?‬
‫אני לא יכול יותר עם הבחור הזה...‬
‫בדיוק כמו שחשבתי, הגוף הזה מתאים‬ ‫בצורה מושלמת!‬
‫נסיכנו הצעיר...‬
‫היכן אתה יכול להיות?‬
‫ברוכים הבאים הביתה. איך היה?‬
‫טיהרתי את כל זפת הפחם.‬
‫וחיזקתי פי שלוש את המחסום הרוחני‬ ‫שמקיף את המנזר.‬
‫הכפל אותו שוב. הוא בטח לא יחזיק עד הבוקר.‬
‫אנחנו מותקפים על ידי צאצאיו של אסטרות.‬
‫טבול את הביוב במים קדושים בדחיסות‬ ‫של סי-משולש.‬
‫אסור שנרשה אפילו לאחד לחדור פנימה.‬
‫כן, אבי!‬
‫בוא איתי.‬
‫חרב הקומה.‬
‫הידועה גם בתור קוריקרה.‬
‫זו חרב קוטלת שדים אגדית מהעת העתיקה.‬
‫העברתי את הכוחות השטניים שלך אל החרב הזו,‬
‫ונעלתי אותם בנדן שלה.‬
‫הכוחות... שלי?‬
‫החרב הזו יותר חשובה מהחיים שלך.‬
‫לעולם אל תיתן לה ליפול בידי של מישהו אחר.‬
‫שמור אותה תמיד לצידך, אפילו כשאתה ישן.‬
‫רק זכור, אסור שהחרב הזו תישלף לעולם.‬
‫ברגע שהיא תישלף, כוחותיך יתעוררו,‬
‫ולעולם לא תחזור להיות בן אנוש.‬
‫רגע, אם אני שד, אז מה עם יוקיו?‬
‫אל תגיד לי שגם הוא אחד!‬
‫אתה ויוקיו אחים מאותו האב.‬
‫אך משום שיוקיו היה פחות מפותח ושברירי,‬ ‫הוא התגלה כחלש מכדי להחזיק בכוח.‬
‫רק אתה ירשת את הכוחות השטניים האלה.‬
‫כולם ידעו על זה?‬
‫שאני לא אנושי?‬
‫שאני צאצאו של השטן?‬
‫אז זה המקום?‬
‫המקום בו נסיכנו הצעיר שוכן בצורתו הזמנית,‬ ‫חבוי מן העולם?‬
‫אידיוט!‬
‫לקפוץ לרחוב בצורה כזאת!‬
‫היי!‬
‫זה כאב, לעזאזל!‬
‫אני בדרך, נסיך צעיר!‬
‫למה שמרת בסוד כל הזמן הזה על דבר כה חשוב?‬
‫אני מוכן לגדל אותך כל עוד תישאר אנושי.‬
‫כי בכדי להשאיר אותך בחיים,‬ ‫אותך, ממוצא שטני,‬
‫זה התנאי היחיד שהייתי חייב שיתקיים!‬
‫תנאי?‬
‫רציתי לגדל אותך כבן אנוש.‬
‫לכן בחרתי לא להגיד כלום.‬
‫שום דבר לגבי הסוד על הלידה שלך ושל אחיך.‬
‫קדימה!‬
‫מה לכל ה...?‬
‫באתי בשבילך, נסיכי הצעיר.‬
‫בוא נחזור יחד הביתה לגהנה!‬
‫כשיגיע הבוקר, הפעילות השטנית תצטמצם.‬
‫אתה חייב לברוח ולהתחבא היכן שהשדים‬ ‫לא ימצאו אותך.‬
‫להתחבא? איפה, למען השם?‬
‫הנה הטלפון הסלולרי שלי.‬ ‫שמור עליו רק מספר אחד.‬
‫הוא חבר טוב שלי. התקשר אליו ברגע‬ ‫שתצא מהמנזר.‬
‫אני בטוח שהוא ייקח אותך אליו ויגן עליך.‬
‫היי...‬
‫עוד לא סיימנו לדבר!‬
‫הדרך אינה מסומנת עבור חסרי האמונה.‬
‫ערפל צומח וחוסם את שערי גן עדן.‬
‫הגנו על רין!‬
‫אלוהים הוא האגרוף שלי...‬
‫השטן נמצא בנשמתי!‬
‫הראי את עצמך, רוח שומרת נדיבה, מלקין!‬
‫מגרשי שדים ארורים!‬
‫תן לי לצאת, איש זקן! תוציא אותי מכאן!‬
‫אני... שד?‬
‫לעזאזל!‬
‫איך ילד יכול להיות כל כך אכזרי?‬ ‫אפשר לחשוב שהוא בן של שד...‬
‫אני לא שד! אני פשוט לא!‬
‫באמת, אני לא...‬
‫רין...‬
‫במה אתה מנסה לפגוע?‬
‫מלקין!‬
‫הוא זריז!‬
‫קיודו!‬
‫האל נתן ולקח.‬
‫חיים ושמחה!‬
‫ישתבח שם האלוהים!‬
‫הירקבו! קמלו לכם.‬
‫איך אתה מעז, בן תמותה עלוב!‬
‫מרוטה!‬
‫נמאס לי מכם!‬
‫הוא ענק!‬
‫אני הולך לקרוע מכל אחד ואחד מכם את המעיים!‬
‫אמרתי שעוד לא סיימנו לדבר, תרח זקן!‬
‫נסיך צעיר...‬
‫מה לכל הרוחות...‬
‫אלי, הנח אבן רחיים סביב צווארו.‬
‫כך שלעולם לא יעלה שוב מהמעמקים‬ ‫בהם שוכן הלוויתן!‬
‫עצור!‬
‫בלי יכולת לראות, בלי יכולת לשמוע,‬
‫כלא אותו באפלה נצחית!‬
‫נגטומו, הבא לכאן את המכונית.‬
‫כן, אבי.‬
‫איזומי וקיודו, סמנו את הצעיר הזה‬ ‫בסמל התטרמורף.‬
‫ואל תשכחו לטהר אותו.‬
‫כן, אבי.‬
‫רק רגע! לא כדאי שיבדקו את הפציעות שלכם?‬
‫כרגע, העדיפות הראשונה שלנו היא‬ ‫למצוא בשבילך מחבוא.‬
‫אל תשכח לעולם שאתה השד שהם מחפשים!‬
‫זה נכון?‬
‫מה שאתה אומר זה שהכול יהיה בסדר,‬ ‫כל עוד אני מחוסל!‬
‫רין!‬
‫בסדר, אשמח להסתלק מכאן.‬
‫תרגיש טוב יותר אם אעשה כך, נכון?‬ ‫-רין!‬
‫עזוב אותי! כרגע בעטת אותי החוצה בעצמך!‬
‫אני יודע שגם ככה אני הבן הדפוק...‬
‫לא, בעצם אנחנו אפילו לא קרובי משפחה.‬ ‫זרים, נכון?‬
‫רין!‬ ‫-למה שלא תודה בזה?‬
‫פשוט נמאס לך להעמיד פנים שאתה המשפחה שלי!‬
‫או שזה נגד הדת שלך להגיד דבר כזה?‬
‫רגע, זה בגלל שאתה רוצה לשחק את תפקיד‬ ‫האבא המושלם פעם אחת אחרונה?‬
‫עשה לי טובה! אתה לא אבא שלי,‬ ‫אתה כלום בשבילי!‬
‫שלא אראה אותך מנסה שוב להתנהג כמו אבא שלי!‬
‫הבוקר יעלה בקרוב. מהר, קח את הדברים שלך.‬
‫אוקיי.‬
‫אוי, לא...!‬
‫האב פוג'ימוטו!‬ ‫-התרחקו!‬
‫אל תתקרבו אליי!‬
‫מה קורה?‬
‫סוף סוף... הוא בבעלותי! הגוף הזה!‬
‫היי!‬
‫סוף סוף אנו נפגשים, בני!‬
‫כמה שאני שמח!‬
‫מה הבעיה שלך, זקן?‬
‫הוא אחוז שד. השטן השתלט על גופו!‬
‫בדיוק. אני השטן.‬
‫אני שליט גהנה ואביך האמיתי!‬
‫אתה יכול לקרוא לי אבא אם אתה רוצה.‬
‫האב פוג'ימוטו!‬ ‫-סתום את הפה!‬
‫חברים!‬ ‫-אל תעזו להרוס את המפגש המרגש שלנו.‬
‫הזמן שלי אוזל.‬
‫אתה מבין, הכוח שלי עצום מדי עבור עשייה‬
‫אז כל מה שאני נכנס לתוכו נידון לא להחזיק‬ ‫מעמד להרבה זמן.‬
‫ממש כמו גופו של האיש הזה...‬
‫ובדיוק כמו אימא שלך.‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫שער גהנה.‬
‫הדלת הקסומה המחברת בין עשייה לגהנה!‬
‫קדימה, בוא נזוז, לגהנה.‬
‫התרחק ממני!‬
‫מה הקטע?‬
‫עשית כרגע במכנסיים או משהו?‬
‫מעורר רחמים... פשוט השג כבר‬ ‫את הכוחות השטניים שלך חזרה!‬
‫אני לא שד! אני בן אדם!‬
‫זה אני?‬
‫אז אני באמת...!‬
‫דמו של אל הגהנה זורם בעורקיך,‬ ‫אך גופך קיים כאן בעשייה.‬
‫אתה יצור יוצא מן הכלל!‬
‫זעקות לידה נהדרות!‬
‫היום הוא היום בו תיוולד מחדש כשד, בני!‬
‫מישהו!‬
‫עיזרו לי!‬
‫יום הולדת שמח, בני האהוב!‬
‫לא... זה לא נכון...‬
‫הילד הזה... הוא בני.‬
‫ואני לוקח אותו חזרה!‬
‫קללות... ארור תהיה, מגרש שדים!‬
‫אתה מתכוון להקריב את חייך?‬
‫אתה מדהים אותי, כומר עלוב נפש!‬
‫אך עם זאת...‬
‫כבר מאוחר מדי!‬
‫שער גהנה כבר תפס אותך.‬
‫והוא לעולם לא ישחרר אותך.‬
‫זקן!‬
‫החזק מעמד, זקן!‬
‫היי, אבא...‬ ‫-כן?‬
‫למה אתה חושב שאני שונה מהאחרים?‬
‫אתה חושב שאולי אני בכל זאת ילד-שד?‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫אתה ילד בן אנוש, רין.‬
‫אוקיי.‬
‫חרב הקומה...‬
‫עצור, רין! שכחת מה האב פוג'ימוטו אמר לך?‬
‫אם תשלוף את החרב הזו... אתה...!‬
‫איש זקן...‬
‫אם זה מציק לך כל כך, תן לי לראות‬ ‫כמה התבגרת!‬
‫תקשיב, עדיין לא הראיתי לך כלום!‬ ‫אל תמות, איש זקן!‬
‫אבא.‬
‫רין...?‬
‫זה לא במקרה‬
‫שפגשתי אותך‬
‫זהו לכאורה הגורל‬
‫כדי שנוכל לשמור‬
‫על הניצוץ בעינייך‬
‫בואי נמשיך להביט זה בזו‬
‫תהיי איתי בבקשה‬ ‫-אם לבי‬
‫יילך לאיבוד יום אחד‬
‫אני רוצה לפתוח את הדלת לעתיד‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫בואי נעוף מכאן אל העתיד הלא נודע‬
‫אז אל תעזבי את היד שלי, חברתי‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫אל המקום אליו הולכים החלומות‬
‫המחזקים את הקשר‬
‫בין הידיים שלנו‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫אל המקום אליו הולכים החלומות‬
‫המחזקים את הקשר‬
‫בין הידיים שלנו‬
‫ברוך הבא הביתה, רין. מצאת עבודה?‬
‫באמת... אני לא מאמין לאיזה‬ ‫פרחח מגושם הפכת...‬
‫שמור עליו רק מספר אחד. הוא חבר טוב שלי.‬
‫התקשר אליו ברגע שתצא מהמנזר.‬
‫אני בטוח שהוא ייקח אותך אליו ויגן עליך.‬
‫נעים מאוד.‬
‫אני מפיסטו פלס, מדריך הסניף היפני‬ ‫של אבירי צלב האמת.‬
‫הייתי חבר של האב פוג'ימוטו.‬
‫אנא, הרשה לי להביע את תנחומיי הכנים.‬
‫גם אתם מגרשי שדים?‬
‫כן. אנחנו יודעים עליך הכול.‬
‫נראה שהאב פוג'ימוטו התכוון לגדל אותך‬ ‫כבן אנוש,‬
‫אך בניגוד למה שקיווה,‬ ‫הערת את טבעך האמיתי במקום.‬
‫זה שבנו של השטן מסתובב בעולם העשייה,‬
‫שם את האנושות בסיכון מהסוג הגרוע ביותר.‬
‫לכן, אנו נאלצים לחסל אותך בשם הוותיקן.‬
‫היי, חשבתי שתציעו לי הגנה!‬
‫אני לעולם לא נותן לרגשות שלי‬ ‫להפריע לעסקים.‬
‫נשארו לך שתי אפשרויות.‬
‫או שאנחנו נהרוג אותך,‬
‫או שתהרוג אותנו ותברח...‬
‫חכה רגע, יש לך גם אפשרות להתאבד,‬ ‫אז יש לך למעשה שלוש אפשרויות.‬
‫אז, איזה מהן אתה מעדיף?‬
‫תנו לי להצטרף אליכם.‬
‫לא אכפת לי ממה שאתם אומרים.‬ ‫לא אכפת לי ממה שאתם חושבים.‬
‫אבל אני לא בנו של השטן.‬
‫יש לי רק אבא אחד, והוא שירו פוג'ימוטו!‬
‫אני מבין...‬
‫אז אתה אומר שאתה רוצה למלא‬ ‫את משאלתו האחרונה של האב פוג'ימוטו,‬
‫אבל בבקשה, הקשב לי רגע.‬
‫מה בדיוק אתה מתכנן לעשות כמגרש שדים?‬
‫לכסח לשטן את הצורה!‬
‫מה לעזאזל כל כך מצחיק?‬
‫מצחיק? בנו של השטן, מגרש שדים.‬
‫פשוט גאוני!‬
‫לא צחקתי ככה שנים!‬
‫היי, אני רציני!‬
‫כמה משעשע! בסדר גמור!‬
‫רגע... סר פלס!‬
‫זה בסדר מצידך?‬
‫זה עניין חוקי במיוחד.‬ ‫אבל, אדון רין,‬
‫בחרת ללכת בדרך קשה.‬
‫יכול מאוד להיות שתתחרט על שלא‬ ‫בחרת למות היום.‬
‫הגורל המחכה לך יהיה עד כדי כך כואב ומייסר.‬
‫אני לא שם קצוץ. אני כבר לא בן אנוש או שד.‬
‫אתה לא מבין? הברירה היחידה שלי היא להמשיך!‬
‫אני אהיה מגרש שדים!‬
‫ברוכים הבאים לאקדמיית צלב האמת!‬
‫אם כך, החל מהיום תהפכו לתלמידים‬ ‫בבית הספר שלנו‬
‫אף אחד לא דיבר איתי על זה!‬
‫או אפילו יותר טוב, למות...‬